Alex.
Faren til Tod og George henter deg halv fire i morgen.
Bussen går fra skolen til flyplassen ved 5 tiden.
Er kofferten min grei? Mamma, la den være på.
Lappen greide siste turen uten å styrte, så jeg tenkte
at den bør sitte på.
For hell. Hvor kommer den tåpelige ideen fra?
Jeg lever fremdeles.
Vel 17 år, på frifot.
Klassetur til Paris med vennene dine. Ti dager om våren.
Nyt det nå, Alex. Du har hele livet framfor deg.
Hitchcock. La meg hjelpe deg. Drittsekk!
Du glemte denne på bussen.
Hei, Christa. Hei, Blake.
Hva driver du med? Han er sjefen.
OK, har dere alt? Ja pappa. Vi er klare.
Betydde det at vi skal gå? Aner ikke.
Dette er til dere begge. Ha det moro. Takk, pappa.
Oss begge. Vi går.
Pass på dem Det skal jeg.
Jeg trodde ikke noe kunne bli verre enn bildet mitt i årboka.
Enn jeg som må se på deg hele tiden?
Hva faen vil han?
Flyplassen tillater ikke tiggere.
Døden er ikke slutten.
Jo, for deg, om du ikke slutter å plage elevene mine.
Jeg har noen spørsmål. Har du pakket bagasjen selv?
Har du hatt oppsyn med innholdet hele tiden?
Mr Browning?
Har du fått pakker fra ukjente?
Samme som bursdagen din.
25. september. 9.25. Bursdagen din er lik avgangstiden.
George, pappa sa til begge to. Gi meg noen penger.
Hei, kutt ut.
Takk. Vel bekomme.
La oss gå på dass.
Gå på dass aleine. Vi skal fly i over sju timer.
Toalettene er bare dårlig ventilerte kott.
Sett at kroppen vil kvitte seg med flymaten halvveis på turen?
Du legger en skikkelig kabel, og så kommer Christa eller Blake.
Vil du at de skal forbinde deg med at det svir i øynene
og spy?
John Denver.
Døde i flykrasj.
Mine damer og herrer, takk for tålmodigheten.
Ombordstigning til Volée Air Rute 180
til Paris, utgang 46.
...jeg har sett det regne ild fra himmelen...
Har noen sett Billy Hitchcock? Har vi greid å miste ham?
Gå.
Gå!
Det gjorde vondt.
Bra tegn. Det må en skikkelig skrudd gud til å styrte dette flyet.
En skikkelig skrudd gud.
Hallo, hvordan går det?
Kan du bytte plass med Christa?
Gud, gjerne, men jeg har et sånt blæreproblem.
Urinveisinfeksjon. Vi spør Alex.
Kan vi bytte plass, så vi kan sitte sammen?
Hun spurte Tod, men han led visst av noe.
Vær så snill?
Så snill du er. Takk, Alex.
Trodde du at du skulle få knulle dem mellom puppene over Grønland?
På grunn av deg, så må jeg sitte her og glo på "Stuart Little".
Mange takk.
Beklager at jeg er sein.
Kan du bytte plass med Blake, så vi får sitte sammen?
Hun spurte Tod, men han lider av noe. Vær så snill!
Hva er det?
Er det noe galt? Hva faen feiler det deg?
Flyet kommer til å eksplodere! Hold kjeft!
Du er ikke morsom. Om dette er en spøk...
Alex, slapp av!
Vi må fjerne deg fra flyet! Jeg skal fjerne meg selv!
Alle i midtgangen forlater flyet.
Bare sitt rolig Dette flyet vil styrte.
Gå og se hvordan det går med ham.
Ingen slipper ombord igjen, greit? Det er min avgjørelse.
Vent. Jeg har 40 elever på vei til Paris.
Du må forstå min situasjon Ja, og beklager det med Alex.
Men en av oss må være med. De kan ikke reise uten...
Én av dere kan bli med, punktum!
Bare en av oss får gå ombord. Vi kan ta flyet 23.10.
Da kommer vi 3 timer senere. Jeg blir.
Nei. Du kan fransk. Gå ombord, du. Det går bra.
Hei, jeg var på do, og låsen gikk i vranglås...
Vent! Jeg sloss ikke med noen!
Pokker.
Jeg har ringt foreldrene dine. De er på vei.
Alex, si noe. Fortell hva som skjedde.
Jeg så det. Jeg så det på rullebanen. Og så det ta av.
Jeg så ut av vinduet. Så bakken, og...
Kabinen begynte å riste. Venstre side eksploderte,
og så gikk hele flyet i lufta.
Det hele var så ekte, akkurat sånn som ting skjer.
Vært i mange eksploderende fly? Du må ha sovnet.
Vi er kastet av flyet og mister en halv dag i Paris fordi Browning drømmer!
Flyet kommer til å eksplodere. Gi faen nå!
Den eneste reisen du skal på, er til sykehuset!
Der drar de, og her er vi.
Du får betale billetten min. Din jævla dritt!
Dere ser på meg som om det var min skyld.
Dette er ikke min skyld.
Er det noen overlevende?
Hvordan kan jeg vite det?
Hva? Tror du jeg er... Han er ingen trollmann.
Howard Seigel. Fra Luftfartsdirektoratet.
Vi har kontaktet alle familiene deres. De er på vei. Er det noen
som trenger legehjelp? Noen å snakke med?
Hva skjer?! Har noen overlevd?
Årsaken til eksplosjonen er ukjent. Myndighetene er på åstedet.
Kystvakt og redningsmannskap er på vei.
Jeg er agent Weine. Dette er agent Schreck. Vi er fra FBI.
Jeg vet det er vanskelig, men vi må stille noen spørsmål
mens alle husker godt.
Det kan være viktig for rednings arbeidet og mulig politietterforskning.
Du sa at flyet ville eksplodere når det tok av.
Hvordan visste du det? Jeg fikk en fornemmelse.
En underlig fornemmelse.
Tok du noe beroligende før du gikk ombord, eller på flyet? Sovemiddel,
narkotika, hallusinogener? Andre medikamenter?
Jeg så det.
Jeg så det skje. Jeg så flyet eksplodere.
Har fornemmelsen noe å gjøre med at du ønsket at Carter Horton var ombord,
rett før flyet eksploderte? Nei.
Hvorfor sa du det da? Fordi jeg egentlig ikke trodde det ville skje.
Hvis det er tilfelle, hvorfor gikk du av, da?
Georg, broren min, sa at jeg skulle holde et øye med Alex.
Så han satt igjen, og...
Han sa jeg skulle gå av flyet.
Larry Murnau sa jeg skulle gå ombord igjen, men jeg ba ham dra.
Jeg sendte ham tilbake på flyet.
OK.
Ingen tvang deg av flyet. Du sa du ikke er venn av dem som ble satt av.
Så hvorfor gikk du av flyet? Fordi jeg så og hørte Alex.
Og jeg trodde på ham.
Takk for turen.
Dette er de første vrakrestene fra Rute 180 som eksploderte
like etter avgang fra Kennedy flyplassen.
Det er ikke funnet overlevende. Kystvakt og redningsmannskaper
fortsetter letingen, mens drivstoff fortsatt brenner på havoverflaten.
Myndighetene tviler på at man vil finne overlevende.
Alle 287passasjerer fryktes omkommet.
Blant passasjerene var 40 elever og fire lærere
fra Mount Abraham High Scool i New York, på klassetur til Paris.
Flere elever ble satt av flyet like før avgang.
Etterforskerne vil ikke si noe nærmere om dette.
Representanter for Luftfartsdirektoratet og FBI
befinner seg nå i lufthavnen. Øyenvitner forteller
at flyet eksploderte i luften.
Lufthavnens flygeledere bekrefter vitneutsagnene.
Etter eksplosjonen regnet vrakrester over Atlanteren i mils omkrets,
men etterforskerne har ikke bekreftet disse opplysningene.
39 dager har gått siden vi mistet våre 39 kjære medelever og lærere.
For hver dag som går uten at man vet årsaken til ulykken
spør vi oss "hvorfor"?
Forkynneren sier: "Mennesket kjenner ei mer sin dødsstund
enn fisken i garnets grep, eller fuglen i snaren.
Som disse er menneskebarna når stunden opprinner".
Så før vi kan heles, før vi slipper minnet om død og tid,
må vi sørge og hedre deres, med dette minnesmerket.
Tro ikke at jeg skylder deg noe fordi navnet mitt ikke står her.
Det gjør jeg ikke. Jeg skylder disse menneskene
å leve livet fullt ut. Så kutt ut whiskyen!
Jeg bestemmer selv over livet mitt! Ikke du!
Jeg skal aldri dø.
Jeg kjørte opp til lappen. Fikk 70 poeng.
Det laveste de godtar, men jeg sto. Etterpå sa han som er med:
"Unge mann, du vil dø svært ung".
Er det sant? Ikke her og nå. Aldri, Billy.
Hvis jeg ber ut Cynthia Paster, sier hun nei da?
Ikke snakk til meg. Du skremmer vettet av meg.
Ikke misforstå, men jeg savner deg.
Jeg savner deg også.
Men far, han skjønner ikke.
Når han kommer over dette, tar du og jeg den turen
og ser på Yanks. Ja, OK. Det gjør vi.
Kult.
Jeg får gå.
Dette som Miss Lewton viste meg. De lar meg få lese det.
Det uttrykker det jeg føler.
Ta det pent.
Takket være deg er jeg fremdeles i live.
Takk.
Det sies at døden aldri kan forutsies.
Men når man sier slikt,
tenker vi oss et enkelt øyeblikk i en uklar, fjern fremtid.
Det slår oss aldri at det kan skje på den dagen som alt har begynt.
Eller at døden kan inntreffe nå i ettermiddag.
Denne ettermiddagen som er så trygg, der hver time
allerede er planlagt.
Branner og eksplosjoner
Flykatastrofer
Minnegudstjeneste for elevene i går
Hva har skjedd?
Hvor er Tod?
Alex!
Kom deg unna!
Forutså du det ikke? Hva har skjedd?
Du ga Tod slik skyldfølelse for at George ble igjen på flyet
at han tok sitt eget liv. Nei.
Det ville han aldri gjort. Han sa vi skulle bli venner igjen
når du kom deg. Hvorfor skulle han si det om han ville ta sitt liv?
Mr Wagner...
Mr Wagner!
Nesten høst.
Det er bare slutten av juni.
Ja, men alt er i stadig forandring. Kjenner du etter, kan du føle
høsten nærme seg Jeg liker å kunne se fremtiden.
Hvorfor var du hos Tod i går?
Jeg vet fra TV at FBI ikke etterforsker tenåringsselvmord.
De var der fordi de ikke aner årsaken til flystyrten.
At sju gikk av flyet, er sikkert merkelig nok.
Og at en av dem så i syne at
flyet eksploderte like før det faktisk gjorde det.
Det hjelper ikke at den synskes venn nettopp har begått selvmord.
Hvorfor var du der i går?
Vet du hva dette er?
Det er...
Hvem er denne fjærhodete fyren? Det er deg.
Ingen likhet. Det er slik du får meg til å føle meg.
Beklager.
Nei. Du er som en skulptur som ikke aner hva eller hvorfor den er til.
Som motstrebende tar form og oppretter en sterk,
men uforståelig tiltrekningskraft.
Vi har ikke sagt ett ord til hverandre i løpet av tre skoleår.
Akkurat da, på flyet, kjente jeg hva du følte.
Jeg ante ikke hvor følelsene kom fra før du begynte å frike ut.
Jeg så ikke det du så, men jeg følte det.
Du merker det fremdeles, gjør du ikke?
Et eller annet fra den dagen henger ved deg fremdeles.
Det vet jeg, for jeg kan fremdeles føle deg.
Derfor var jeg der i går kveld.
Jeg har aldri hatt noe med døden å gjøre før.
Dette kan være noe som bare skjer i hodet på oss.
Det kjennes som om det omgir oss.
"Det"?
Hva om Tod bare var den første
av oss? Er det noe du fornemmer?
Jeg vet ikke. Jeg skulle bare ønske jeg kunne se ham igjen.
En siste gang.
Kanskje jeg ville skjønt det da.
Da drar vi og ser på ham.
Forsiktig.
Dette får jeg tenning av.
Dette stedet?
Å gjøre noe jeg egentlig ikke skal.
Kom.
Skynd deg.
Er det ham?
Jeg tror det. Hvorfor har de fått ham til å likne på Michael Jackson?
Ja, det er ham.
Hva det nå var som gjorde ham til Tod, så er det borte nå.
Vær så snill!
Dere vekker de døde.
Hvorfor gjorde hånden hans det der?! Kjemikalier i blodomløpet gir kramper.
Hør her...
Jeg er en venn av ham, og... Jeg vet hvem du er.
Hva er alle de små merkene? Neglerifter etter å ha slitt i snoren.
Slitt i snoren?
Han prøvde ikke å begå selvmord. Det var en ulykke.
I forhold til døden fins ingen ulykker.
Ingen tilfeldigheter, ingen uhell. Og ingen utvei.
Vi må innse at vi alle er som en mus som katten holder i halen.
Hver eneste ting vi foretar oss, fra det enkleste til det monumentale:
Rødlyset vi stopper for, eller kjører på.
Dem vi har sex med, eller som ikke vil.
Flyene vi flyr med, eller stiger av igjen.
Alt er en del av Dødens sadistiske plan, som kun fører til graven.
En plan?
Betyr det at om du finner ut av planen, så kan du lure Døden?
Det har du allerede gjort ved å gå av det flyet.
Din venns bortgang viser at døden har en ny plan for dere alle.
Nå må dere finne ut hvordan, og når, den kommer etter dere igjen.
Bruk magefølelsen, Alex. Om tror du kan slippe fra det.
Men husk, at risikoen ved å forpurre planen,
og ved å ikke respektere meningen kan vekke et raseri
som kan skremme selve mannen med ljåen.
Og ham bør du ikke kødde med!
Okay da... Beklager at vi brøt oss inn...
Ingen skade skjedd.
Vi sees snart.
Han sa at døden har en plan.
Nå snakker jeg om varsler.
Hvordan kan vi vite når vi sitter her og drikker kaffe
og nyter luften, at vi ikke har satt igang
den kjedereaksjonen som om 40 år leder til vår død?
Om 10 år? I morgen? Det kan vi ikke vite.
Om vi ikke åpner oss for tegnene vi får se.
Jeg skjønner ikke. Så du Tod dø? Har det skjedd igjen?
Som med det flyet? Nei, det har ikke det.
Men det kunne like gjerne gjort det. Dette er et tegn fra noe eller noen.
Et hint om planen. Du prater tull!
Man kan finne dødsvarsler overalt.
Kaffe begynner med K og ender på E.
Det gjør ordet "kvele" også. Hva så? Vil vi bli kvalt? Kom igjen!
Vi blir sprø om du begynner med dette igjen.
Fyren sa at Døden har en plan, ikke sant?
Sett at du, jeg, Tod, Carter, Terry, Billy og Miss Lewton
forpurret den planen?
Og at jeg fikk et innblikk i planen? Vi lurte den.
Om tiden vår egentlig var ute? At vi skulle blitt ombord?
Hva om tiden vår fortsatt er ute? I så fall er det ikke over.
Og vi kommer til å dø. Nå, ikke senere.
Hvis ikke...
Hvis vi ikke finner mønsteret og forpurrer planen igjen.
Etter å ha hørt på deg, så tror jeg Tod tok livet av seg.
Du ikke nå!
Carter!
En liten gjenforening, hva. La det være.
Når skal du flytte? Om et par uker.
Så synd. Vi mister yndlingslæreren vår.
Kom nå. Det er noe jeg må si deg.
Nå må hun flytte på grunn av Browning!
Nok! Begge to!
De er døde, og vi lever. Kom over det.
Jeg nekter å la den flystyrten bli hovedpunktet i livet mitt!
Jeg vil videre, Carter. Vil du kaste bort livet
på å banke opp Alex hver gang du ser ham,
så kan du bare falle død om for meg!
Hallo? Er Alex der?
Hei, Clear. Ja, et øyeblikk.
Det er Clear igjen, vil du snakke med henne?
Han er i dusjen. Skal jeg be ham ringe deg?
Hun er bekymret for deg. Det er jeg også.
Hvorfor vil du ikke snakke med henne? Eller med meg?
Både du og mamma har vært til stor hjelp.
Men det er noe jeg må finne ut av før jeg kan prate med noen som helst.
Luftfartsdirektoratet har en ny teori om mulig årsak
til eksplosjonen ombord i Volée Air Rute 180.
Materialtretthet i isolasjonen til kontakten på en pumpe
kan ha ført til lekkasje av brennbar væske. En gnist
i brennstoffbryteren Tods sete.
kan ha antent brennstoff og ført til eksplosjon.
Eksplosjonens retning. Førstemann var Tod.
Og så Terry.
De dør i den rekkefølgen de skulle ha dødd. Det er Dødens plan.
Miss Lewton står for tur.
Hver gang jeg lukker øynene, ser jeg for meg Terry Chaney.
Om dagen hører jeg meg selv si til Larry Murnau:
"Nei, du kan fransk. Gå ombord, du".
Alt minner meg om den dagen.
Ja, jeg håper at en forandring vil hjelpe på det.
Men jeg har bodd her hele livet. Fine minner hvor jeg enn snur meg.
Og nå ser jeg bare Larry og ungene.
Bare å se ut på oppkjørselen fyller meg med angst.
Laura, jeg må ringe deg igjen! Ja!
Dette er Valerie Lewton. Gi meg agent Schreck.
Hva gjør du her?
Jeg bare...
Jeg sjekket luften i hjulet for å se om det var trygt.
Inn i bilen med deg.
Ta på deg beltet.
Jeg tror at... Miss Lewton er den neste.
Neste? Ja.
Ja, den neste. Det er et mønster i det som skjer.
Å, jaså? Et mønster? Har du også merket det?
Mammas favorittplate.
Hva med dette mønsteret, Alex? Har du sett det i et nytt syn?
Fikk du det gjennom suset på TV'n?
Jeg har aldri bedt om det som skjedde ombord i det flyet.
Og dere sitter og gjør narr av meg. Greit.
Jeg reddet seks liv i det flyet, og alle på skolen tror jeg er en frik.
Jeg lider ikke av noe posttraumatisk stress.!
Jeg har ikke noe narsissistisk guddommelighetskompleks.
Jeg har ikke blitt massemorder. Sånn er det bare.
Det fins et mønster for oss alle. Ett for deg, og ett for deg, for alle.
Jeg vet ennå ikke hvordan, men jeg skal bryte dette.
Først var du mistenkt for flystyrten.
Nå vet jeg at du ikke blåste flyet i lufta.
Vi ville gå videre, men så begynte de andre overlevende å dø.
Først din venn Tod. Så Terry Chaney, mens du var til stede.
Og i kveld finner vi deg hjemme hos Val Lewton.
Ingen har kontroll over liv og død. Om de ikke tar liv og forårsaker død.
Kan du love meg at ingen flere kommer til å dø?
Nei. Så lenge jeg er her, er det utenfor min kontroll.
Okay. Kom deg ut.
Takk.
Den guttungen gir meg frysninger. Vi har ingenting å ta ham på.
Det er ikke det jeg mener. Det var noen ganger nå nettopp
at jeg nesten trodde ham. Ikke ta det ille opp,
men noen ganger får jeg frysninger av deg.
Kutt ut nå! Det er bare et krus!
Du skal vekk herfra. Snart er du borte.
Miss Lewton!
Miss Lewton...
Bare ligg stille!
Hei, Alex!
Jeg vet ikke hvor han er. Han vil ikke snakke med meg.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke trodde på ham. Hvis han tar kontakt, så ring oss.
Her har du kortet mitt. Gratisnummer.
Spennende saker.
Carter, din kødd!
Hva gjør du?
Terry burde ha navnet sitt her.
Faen.
Hvorfor ville du møte oss her?
De overvåker meg for å se om jeg oppsøker Alex.
Du skal kjøre meg til ham. Hvorfor skulle jeg treffe ham?
Fordi han vet hvem av oss som er den neste.
Hold fartsgrensen!
Og ingen forbikjøring på innsiden.
Billy, jeg får et syn.
Det er du som er nestemann. Hvorfor sier du det?
Fordi jeg dreper deg om du sier et ord til.
Åsted. Etterforskning pågår. Forbudt å fjerne gjenstander.
Han kan være hvor som helst. Vi drar hver vår vei og møtes på midten.
Da tar det bare halve tiden.
Tror du de fremdeles er der oppe?
At Rute 180 fortsatt flyr et sted?
At de likevel er i sikkerhet et sted...?
Da jeg var liten, sånn 67,
så var jeg så redd for at foreldrene mine skulle dø.
Lå våken om natta og engstet meg. Det gjør vel de fleste unger.
De fleste unger opplever det ikke.
Da jeg var 10, gikk far inn på en Seven Eleven for å kjøpe røyk.
Og hørte noen si: "Ikke snu deg". Av ren refleks,
eller fordi han trodde det var en spøk, snudde han seg.
En mann blåste hodet av ham. Livet ble jævlig etter det.
Mamma taklet det ikke mer.
Hun giftet seg med et rasshøl som hun ikke ville tålt før far døde.
Han likte ikke unger, og mor tok etter ham.
Om det var planen for far og familien min, så til helvete med Døden!
Jeg har tenkt mye på det stedet. Det fins, det stedet der far
fremdeles har det bra. Der han kjøpte seg røyk og så kjørte videre.
Der jeg og mamma og pappa fremdeles er sammen og ikke aner noe
om dette livet. Der vennene våre fremdeles er der oppe i himmelen.
Der alle får en ny sjanse. Alex, vi kan ikke gi opp.
Jeg kan ikke dra hjem. Etter det med Miss Lewton vil de se etter meg.
Vi kjører deg til pappas hytte, noen km fra huset vårt.
Jævla heksedoktor, har du hørt om Miss Lewton?
Hvorfor tror du jeg gjemte meg? Billy fortalte FBI at han
så deg løpe fra huset hennes. Ja, fordi jeg får skylda for alt!
For Tod, for henne, for flykrasjet. De fant fotsporene dine i blodet.
Og fingeravtrykkene dine på knivene. Jeg forklarte jo det.
Jeg spør ikke om du gjorde det. Eller om du visste at hun var død.
Men visste du før det skjedde at hun sto for tur?
Ja, jeg gjorde det. Jeg visste det.
Og hvem av oss står for tur nå?
Vær så snill, si at jeg får se Jets vinne Superbowl!
Det er meg, ikke sant? Det er derfor du ikke sier noe.
Jeg visste jeg skulle befølt Tammy i svømmebassenget!
Ikke syt. Han sa at jeg var den neste. Han sa ingenting. Bare kjør!
Det er din plikt å fortelle meg det! Tror du det blir lettere da?
Det blir bare verre! Tenner du på å bestemme for meg?
La meg få avgjøre hva jeg gjør. Blås i hvem som står for tur!
Vi står på lista, alle sammen!
Faen.
Er det sant?
Hva er vitsen da? Jeg og Terry skal være sammen på andre siden,
så hvorfor vente?
Hva driver du med?!
Carter, sakne farten! Slå av! Faen ta deg!
Kutt ut! Jeg vil gjøre slutt av egen fri vilje.
Ikke med oss i bilen!
Til høyre!
Carter, stopp bilen! Hvorfor redd om tiden ikke er inne?
Jeg kan bli smadret ved neste rødlys. Det funker ikke sånn!
Og jeg hatet fransktimene!
Ta deg sammen! Det er greit å bli redd, Carter.
Jeg er ikke redd! Jeg bestemmer selv om jeg skal leve eller dø!
Du trenger ikke vise hvor tøff du er!
Slutt å kjøre som et svin. Hva gjør du?
Hold hendene på rattet! Carter, stopp!
Faen.
Ta det rolig! Dere aner ikke hvor nær jeg er å spy!
Vi er også redde, men vi gir ikke opp! Stopp nå!
Pokker ta, Carter! Stopp bilen øyeblikkelig!
Flytt den. Åpne døra, Billy.
Flytt bilen! Åpne døra.
Flytt bilen.
Åpne den jævla døra, Billy.
Carter, hør på meg. Ikke gjør dette.
Pokker ta! Kom deg ut av bilen!
Hør på meg! Dette er ikke måten! Kom deg ut av bilen! Kom igjen!
Det kommer!
Min tid er ikke ute.
Faen.
Hør da! Dette er ikke måten! Kom deg ut av bilen.
Ut av bilen, Carter!
Kom deg ut!
Jeg kommer ikke ut!
Det er han som står for tur.
Kom deg ut!
Carter!
Jeg så det! Jeg så beltet! Er du redd nå da?
Det røyk! Tull!
Han reddet livet ditt en gang til! Det stemmer! Du er nestemann, Carter!
Jeg skal holde meg unna deg!
Hold munn, Billy! Kutt ut nå!
Jeg skal kutte ut for godt! Ligg unna ham! Han er den neste!
Hei, jeg er ikke død ennå! Men det blir du! Du er ferdig!
Og du tar ikke meg med deg!
Du skulle vært den neste, etter Lewton. Det er mønsteret!
Du skulle vært død! Du er selve satan!
Jeg så setebeltet! Jeg visste det ville ryke!
Det var sånn jeg reddet ham! Akkurat som ved eksplosjonen!
Politiet kommer.
Faen, jeg reddet ham! Og derfor hoppet den over Carter
og videre til nestemann på eksplosjonsmønsteret: Billy!
Jeg er nødt til å se det. Og når jeg ser det, kan jeg gripe inn,
og da kan jeg forpurre planen! Gripe inn? Er du blitt Gud, nå?!
Guder er ikke redde for å dø. Guder dør ikke. Men det gjør vi!
Du holder på å tørne! Politiet kommer! Vi må få deg til hytta,
så du kan roe deg ned.
Etter Billy er det meg. Jeg er nestemann.
Og så er det meg.
Jeg kommer ikke til å la det skje, hør på meg.
Kan ikke dere bare komme dere vekk herfra?
Rusten. Stivkrampe!
Den var smart.
Den overså jeg.
Du prøvde å utnytte det, men jeg tok deg.
Din dritt!
Jeg kan slå deg. Ikke for alltid.
Men jeg har rigget hytta til å slå deg nå!
Meg og pappa på hytta, 1986.
Hun var der for et øyeblikk siden. Hva prater du om?
Jeg tyster ikke på ham. Det er for farlig for ham der ute alene.
Jeg blir med dere. Det kan du ikke.
Bare si hvor han er. Vent her hjemme. Vi skal føre ham trygt tilbake.
Lærer død i mystisk brann. Overlevende fra Rute 180 under mistanke.
Foreldre oppretter minnefond.
Jeg byttet ikke plass.
Christa ba meg bytte plass, men jeg flyttet aldri over til Tod.
At jeg ikke husket det! Jeg byttet ikke. Clear satt foran meg!
Hun er den neste.
Alex!
Inn i bilen! Vi drar rundt! Kom igjen!
Der! Kom igjen! Gjennom her!
Alex, vi prøver å hjelpe deg!
Rex! Gå vekk!
Løp!
Vi mistet ham.
Med den retningen, er det bare ett sted han er på vei.
Clear!
Nei!
Ikke rør deg! Bli der!
Ikke rør deg! Ikke ta på noe! Du er jordet via hjulene!
Bilen kommer til å eksplodere!
Jeg klarer bare å holde en liten stund. Du vet hva du må gjøre.
Gjør jeg dette, så hopper det over deg. Eneste måten å lure døden på!
Nei!
Jeg lar den ikke få oss begge! Du vet hva du må gjøre.
Jeg vil alltid være hos deg.
Alex, vekk derfra!
Alex!
Pokker! Ikke gjør dette mot meg!
Kom igjen!
Faen, han puster ikke. Hold ut, Alex.
Seks måneder senere.
Vi klarte det. Paris. Ikke til å tro.
Tenk at vi er i et fly igjen, om dere skjønner hva jeg mener!
Det er underlig å være her. Bitene faller på plass i puslespillet.
Men det er som om noe mangler.
For Terry.
For Tod. For alle venner som ikke er her.
Skål.
Hva er det?
Hadde du sagt for 6 måneder siden at vi skulle sitte her og drikke...
Av og til kjennes det som om dere er de eneste som egentlig skjønner.
Du hadde rett, Browning. Den hoppet over oss. Det var et mønster.
Vi slo den. Vi vant!
Jeg tror at det eneste vi vant, var sjansen til et helt liv.
En sjanse jeg ikke har tenkt å kaste bort.
Men det er noe jeg ikke skjønner. Hva da?
Angående mønsteret. Alex, la det ligge!
La meg snakke ferdig.
Herregud!
Eksplosjonsforløpet bestemte rekkefølgen vi skulle dø i.
Da jeg grep inn og reddet Carter, hoppet den over ham, og tok Billy.
Og så var det Clears tur. Jeg grep inn og reddet henne,
og da ble det min tur. Men i mitt tilfelle
var det ingen som grep inn.
Eksplosjonen rev meg vekk fra høyspentledningen.
Så hvorfor hoppet den over deg?
Hvordan kan vi vite at ikke akkurat dette var meningen.
At av alle ombord på Rute 180, så skulle du, jeg og Carter overleve.
Kanskje det var planen hele tiden. Eller du kan fortsatt stå for tur.
Hold munn, Carter! Jeg laget ikke reglene.
Noen må gripe inn for å få døden til å hoppe over. Du beviste det tre ganger.
Den kanskje snur og går etter oss igjen.
Men jeg er tryggest i verden, for du er fremdeles nestemann.
Kan vi snakke om noe annet?
Vi sees på hotellet. Vent, jeg blir med.
Nei. Bli her. Clear, bare bli her.
Ser du? Jeg sa du var den neste. Kutt ut, Carter.
Vent. Nei, bli der.
Hold deg unna!
Alex!
Jeg sa at du var nestemann. Da hoppet den over meg nå!
Men hvem er nestemann da?